Gouverneur Morris (31. tammikuuta 1752 New York – 6. marraskuuta 1816 New York)[1] oli yhdysvaltalainen poliitikko.
Manhattanilla syntynyt Morris valmistui vuonna 1768 New Yorkin Kings Collegesta (nyk. Columbian yliopisto) ja valmistui lakimieheksi kolme vuotta myöhemmin. Poliittisilta mielipiteiltään hän oli hyvin konservatiivinen eikä kannattanut Amerikan vallankumouksen demokraattisia ihanteita, mutta tuki kuitenkin siirtokuntien itsenäisyystaistelua. Hän oli vuosina 1775–1777 jäsenenä New Yorkin provinssin edustajakokouksessa ja kamppaili sen puolesta, että siirtokunnan ensimmäiseen perustuslakiin lisättiin pykälä uskonnollisesta suvaitsevaisuudesta. Morris osallistui myös toiseen mannermaakongressiin 1778–1779 ja palveli New Yorkin miliisijoukoissa everstiluutnanttina. Kun häntä ei valittu enää kongressiin vuonna 1779, hän siirtyi Philadelphiaan asianajajaksi.[1]
Morris julkaisi vuonna 1780 finanssiasioita käsitelleen artikkelisarjan, minkä seurauksena hänet nimitettiin Yhdysvaltain valtiovarainhoidon ylitarkastajana (valtiovarainministerinä) toimineen Robert Morrisin avustajaksi. He eivät olleet sukua.[1] Morris toimi apulaisministerinä 1781–1785 ja hänen aloitteestaan Yhdysvalloissa siirryttiin 1782 kymmenkantaiseen kolikkojärjestelmään. Morris oli myös yksi vaikutusvaltaisimpia jäseniä vuoden 1787 perustuslaillisessa konventissa. Hän kannatti vahvaa keskushallintoa ja elinikäistä presidenttiä, joka voisi myös nimittää senaattorit. Jotkut hänen ehdotuksistaan presidentin valtaoikeuksien vahvistamiseksi toteutuivat. Morris kuului konventissa perustuslain lopullisesta asusta vastanneeseen komiteaan (Committee of style) ja lakitekstin korkealentoinen muotoilu on pääosin hänen käsialaansa.[1][2]
Vuosina 1789–1798 Morris asui Euroopassa ja toimi 1792–1794 Yhdysvaltain lähettiläänä Ranskassa. Hän vastusti Ranskan vallankumousta ja yritti auttaa kuningas Ludvig XVI:ta pakenemaan maasta, minkä seurauksena Ranskan vallankumoushallitus pyysi lopulta hänen kutsumistaan pois lähettilään paikalta. Vuosina 1800–1803 Morris oli senaattorina. Hän kuului vuoden 1812 sodan vastustajiin ja tuki eräiden jyrkkien federalistien suunnitelmaa erillisen pohjoisen konfederaation luomisesta. Hän myös johti 1810–1816 Erien kanavan rakentamisesta vastannutta toimikuntaa.[1][2]